Takže, na základě příběhů, které jste posbíral pro svou knihu,
řekl byste, že sex po dětech je všeobecně... příšerný?
Ano. Ještě pořád se debatuje o tom,
jestli jsou pro manželství vůbec dobré děti jako takové.
Podle jedné psychologické studie 83 % párů
po příchodu dětí prochází nějakou formou krize.
Tudíž bych řekl, pochopitelně z ryze profesionálního hlediska,
že děti nejsou pro sexuální život dobré... Ani trochu.
SEX PO DĚTECH
-Ahoj. -Ahoj.
-Konečně usnula? -Tuhá jako špalek.
-Výborně. Na to se napijeme. -Co to má být?
Napadlo mě, že by bylo fajn taky jednou předstírat, že jsme dospělí.
Snažíš se mě svést?
Máš na bradě rajčatovou omáčku...
Zlato, jsem pokrytá zvratky. A vyčerpaná.
Nešlo by to zítra? Nebo někdy v týdnu...
Jo, dobře. Nevadí. Fajn.
-Jsi naštvanej. -Ne, nejsem.
-Proč bych byl? -Protože už to je nějakou dobu.
-Už to je rok. -Není to rok.
Jistě. Je to... tři sta padesát devět dní.
-A jedenáct hodin. -Ne.
-Jo... Jo. -Vážně?!
-Fajn, tak jdeme. -Kam?
Budeme mít sex. Hned teď.
-To myslíš vážně? -Jo. Jdeme.
Dobře.
-Jo. -Dobrý.
-Jo, dobrý. Všechno v pohodě? -Jo.
-Takže můžu začít?
Začít?! Co jsi sakra doteď dělal?
Nevím. Dobýval vstup?
Dobře, dobře. Ne, ne, ne. Přestaň. To stačilo. Tohle se počítá.
-Co? -Počítá. -Jako co? Dvakrát jsem přirazil.
No tak, zkus to ještě.
Ne, ne, promiň. Promiň. Končíme.
Promiň, zlato, ale ne. Je to jako sex se značkovacím železem.
Promiň, ale od porodu je to prostě...
Ne, nevadí. Nemusíme to dělat teď. Nevadí, jo?
Jen... nehýbej se. Ani se nehni.
-Vůbec? -Ani trochu.
-Je přijít o erekci pohyb? -Jo, nedělej to.
-Kdy sis zastřihoval chlupy v nose? -Nemůžeme to chvíli udržet sexy?
Snažím se tě tu uspokojit. Snažím se tě potěšit.
-Chceš mě potěšit? -Jo.
-Necháš mě si zítra přispat? -Jo, jasně.
Promiň!
Ahoj, krasavče... Vanesso?
Poprvé po více než roce
by se dnes večer měla na veřejnosti objevit Vanessa Thomasová
při předávání cen za filantropii.
Nezapomeňte se podívat, jaký model pro červený koberec zvolila.
Co uděláme, pokud narazíme na... Co to děláš?
-Limuzína tu bude za půl hodiny. -To mi bude stačit. Vezmi...
Ahoj, "Hupsi". Má horečku.
Jen má trochu teplotu, Seane. Chůva to bude hlídat.
Ty vypadáš taky strašně.
Ovšemže vypadám strašně. Teprve si jdu vyrobit obličej.
-Oh, zlato, nakazil tě. -Ne! Dnes jdeme ven, Seane.
Vyrazíme si a já si to děsně užiju.
Ublinkla sis teď do pusy?
Volám chůvě.
-Máš převzít cenu. -Jo, ale... půjdu sám.
Ne! Jdeme oba.
No tak, zlato. Potřebuje tebe a ne někoho cizího.
Koupila jsem si šaty, Seane. A boty.
Buď upřímná, už jehly nenosíš.
Tak bacha. Lodičky mi pořád seknou.
Těch 15 minut, co v nich vydržíš.
Jo, ale těch 15 minut stojí za to. Však uvidíš!
-Volám chůvě. -Seane! Štveš mě, Seane.
A ty taky.
Volej, kdykoliv budeš něco potřebovat.
V případě nutnosti zavolej Gageovi nebo Larisse. A jezdi taxíkem.
Veřejná doprava je odporná a na ulicích se to hemží pobudy.
-Potřebuješ peníze? -Přece víš, že mám práci, mami.
Dobře. Co mi trochu pomoct, tati?
Však ty se neztratíš, prcku.
Ukaž jim.
Zešílíte tu beze mě nudou.
Budeme v pohodě, viď, zlato?
Jistěže budeme. Umíme se s tatínkem zabavit.
Dnes začneme od žluté. Tím žlutým kouskem.
-Jsem unavená. Jdu do postele. -Dobře.
Ano. Proboha. Rychleji, rychleji, jo! Tam!
Přesně tam! Ještě trochu!
Hortone? Co se děje?
Nemáš chuť na trochu... sexu?
-Ty mě ale umíš rozesmát. -Myslíš, že... Jo.
Nechápu, jak můžeš být v klidu,
když tvému dítěti vedle puká srdce.
Ale nepuká. Jen má vztek, že ho nikdo neukolébává.
Dvě noci. To podle knížky úplně stačí.
-To je mučení. -Ale prosím tě, nemučíme ho.
Ne!
-O co se to snažíš? -O předehru.
Přestaneš pak myslet na pláč.
Když bude při sexu náš syn plakat ve vedlejší místnosti,
už vždycky si budu intimitu asociovat s bolestí.
To je trochu vzrušující, ne?
Padavko!
Mám pro tebe návrh. Hned teď usneš
a strejda Peyton ti pořídí první falešný doklady. Platí?
-Zvládneš to s ní? -Jasně. Co by se mohlo stát?
Může se stát cokoliv, Peyi.
Každý večer si gratuluju za to, že jsem ji udržela naživu.
Mezi rychlými volbami je Zdraví po telefonu.
Kdybys volal, chtěj Marcy.
Je milá a už mě trochu zná.
Všichni ostatní jen vyhrožují, že na tebe zavolají sociálku.
-To jdeš v tomhle? -Jo. Proč?
-No, chceš si vrznout? -To nevím.
No, asi jo.
Prostě si chci vyrazit s někým milým, komu bych se líbila.
Trochu otestovat vody.
Jsi svobodná matka, na tohle nemáš čas.
Jdi a užij si zábavu.
-Jako třeba vybíjenou? -Jako si konečně vrznout.
Fajn... nejspíš bych to mohla vyzkoušet.
Neviděls můj pesar?
Jasně, že jsem tvůj podělanej pesar neviděl.
Stejně se nemusíš bát... máš ochranu z prsou a tak.
-Jak to myslíš? -Spal jsem s jednou holkou
a ta říkala, že když kojíš, tak nemůžeš otěhotnět.
-Ušetřil jsem jmění na kondomech. -Jsou teď kondomy hodně drahý?
Uniká ti pointa, drahoušku.
Jasně. Dobře.
Táta se na mě vykašlal, když jsem byl malej,
takže mám pro lidi jako ty obzvlášť pochopení.
Na mě se nikdo nevykašlal. Já to takhle chtěla.
Jo, zbouchla jsem se sama.
Teda, sama jsem se zbouchnout nemohla, ale...
zašla jsem do spermabanky...
Semenné banky se jim říká. Nevím, jestli to používáš.
No prostě jsem vždycky chtěla rodinu.
Měla jsem v sobě takovou díru, která potřebovala vyplnit,
a já si říkala, že to by dítě mohlo...
Jo, to je pravda. Jsou...
Je to jiné, než jsem čekala...
Nechápej mě špatně, miluju to děcko k smrti, vážně...
Ale, bože, vážně děsně kadí. A sajou.
Strašná spousta sání.
Už teď mi vyjídá barák a to jde jen o moje prsa.
Takže... tady jsem. Připravená rozhlédnout se kolem.
-Hledat lásku. -Jo, jo.
Ne! Ne, mně nejde o lásku, jen něco nezávazného.
Však víš, zkouším to.
Kdo by taky proboha stál o svobodnou matku?
Napadá mě, že možná pedofil.
-Ne, že bys byl pedofil. Nebo jsi? -Ne!
Víš, asi nejlíp to shrnul můj bratr. Ten řekl,
že díra, kterou potřebuju vyplnit, nejspíš nebude emocionální.
-Však víš, jiná díra... -A to ti řekl tvůj bratr?
Jo a skvělý je, že ani nepotřebujeme kondom. Stačí moje prsa.
Stačí se na to vrhnout...
-Do prdele. Jo! -Vzbudíš ji...
Proboha, to je tak sexy, že jsi táta.
Díky.
Do prdele. Otoč mě. Jo. Proboha.
Proboha. Tahej mě za vlasy. Zatáhni za ně. Jo!
-Potrestej mě, tati. Naplácej mi. -Naplácat ti?
Jo. Potrestej mě, tati. Potrestej mě. Udělej mi to, tati!
Potrestej mě. Miluju, jak mi to děláš, tati!
Takhle nemůžu. Končím.
Co takhle nechat strejdu Peytona vydechnout.
Mohl bych tě zadusit. Ani bys o tom nevěděla.
Nemyslel jsem to vážně. Mám tě rád. K smrti.
Ale sklapneš už konečně?!
-Peyi? Všechno v pohodě? -Jak ji vypnu?
Myslíš, že nemají pořád ječet, jako by je na nože bral?
Víš jistě, že by měla takhle usínat?
Když si na to zvykneš, tak to není tak zlý...
Na to bych si nikdy nezvyknul.
Radši bych jedl sklo.
Myslím, že tu nebudu moct zůstat.
Co budeš dělat?
Koupíš si dům za peníze, cos zdědil a stihnul rozfofrovat?
Nepředhazuj mi to pořád.
Promiň, Peyi, já to tak nemyslela. Zůstaň tu jako má chůva.
Sklapni.
No tak, jídlo a střecha nad hlavou zadarmo.
Vážně, sklapni. Jsem tu jen na skok. Mám plány.
A stejně, k čemu bys potřebovala chůvu?
Je to těžší, než jsem čekala.
Být na to všechno sama...
Hej! Přestala brečet. Vidíš, není to tak těžký.
-Proč jsi vůbec tak brzo zpátky? -Nevím.
Nemělas odvahu?
To je z toho, že hledáš špatný druh chlapa.
Potřebuješ sexuálního devianta.
Někoho, kdo ti provětrá zadní vrátka
a bez jediného ohlédnutí půjde o dům dál.
Možná máš pravdu.
Možná bych měla vzdát ten blábol o lásce a naplnění.
Co mi to kdy přineslo?
Jen neustávající proud zklamání a odmítnutí.
Jo. Správně.
Už žádná láska, bohatě mi stačí chtíč.
Správně? Půjdu do toho
a najdu někoho, s kým si to pořádně rozdám.
Kdo zakřičí: "Kdo je tvůj taťka," a vrazí do těch bočních vrátek.
-Zadních vrátek. -Jo, zadních vrátek.
Jak najdu devianta? Co mám dělat?
Stačí signalizovat, do čeho jdeš, a do čeho ne.
Špinavej Sanchez. Jahodovej pohár... Takový věci.
Fajn. Ten pohár zní dobře. Co je to?
No, to vypustíš démony dámě na obličej
a pak ji praštíš do nosu. Jahodovej pohár.
To je děsný. Kdo by někomu něco takového udělal?
-Peytone! To nikomu nedělej! -Řekla si o to...
-No, jestli si o to řekla... -Jo.
-Kolik mu je? -Dva a půl.
Můžu se zeptat, jak jste se seznámily?
-Online. -V knihkupectví.
Seznámily jsme se online, ale stydí se za to, takže...
To je skvělý. A já myslela, že online se seznamují jen ubožáci.
Ne, že byste byly ubohý!
Já to miluju. Všechno objednávám online.
Objednáváš? Vážně?
A která ho porodila?
-Promiňte? -Která jste opravdová máma?
To jsme obě. Možná ho jedna z nás vážně porodila.
Možná jsme obě adoptovaly.
Možná jsme oplodnily vajíčko jedné a druhá ho odnosila.
Na tom nesejde. Obě ho vychováváme
a chceme mu dát jen to nejlepší, což z obou dělá opravdové mámy.
Promiňte. Nechtěla jsem vás urazit.
Neznám protokol pro lidi ve vaší situaci.
Situaci? Vtipný, tohle není žádná situace,
jsme lesby. Tohle je naše rodina.
-Jste retardovaná? -Ne...
Měly bychom do parku chodit častěji.
-Do prdele. Kdo dneska takhle mluví? -Bacha na pusu.
"Lidi ve vaší situaci." Řekni "lesba"! Klidně i hanlivě.
-Víš, že už je po všem? -Vím.
Možná to není tak strašná otázka...
Možná by jedna z nás měla být víc "máma" a druhá "táta".
Zabírám si "mámu".
Proč? Chceš monopol na roztomilost? Mám ráda růžovou.
Ne. Ale naší silnou stránkou coby páru je, že jsme každá jiná.
Možná bychom na tom měly stavět. Dát mu jasnější strukturu.
-Zníš jako brožura. -Píčo.
-Slovník! -Nenadávám, je to část těla.
Fajn, je to nadávka, ale zasloužila sis ji.
No tak! S lidmi a věcmi zacházíme jemně. S lidmi a věcmi...
... zacházíme jemně. Když se zrovna nechováme jako píči.
Stěrače autobusu stírají cák, cák, cák, všude po městě.
Lidé v autobuse...
-Ahoj. -Ahoj, zlato! Jsi brzo doma.
-Kde je mimčo? -Spí nahoře.
-To sis zpívala pro sebe? -Uvízlo mi to v hlavě?
Jo, nechme to tak. Mám pro tebe překvapení.
-Ty já mám ráda. -Tak jen vteřinku...
-Pojďte dál. -Moc mě těší.
Když to shrnu, tak problém je v tom, že Jules má náladu
jen přes den, když je Ben v práci,
a když Ben přijde domů, už je na to moc vyčerpaná.
-Přesně tak. -A co víkendy?
To máme plné ruce práce s domácností.
Jo, musíme prát a nakupovat. A prát.
-Hodně prádla. -Ano, to je normální.
Většina párů si ale neuvědomuje,
že sex zabere jen sedm až dvacet minut.
Méně času než praní.
Promiňte, ale to kritizujete, jak peru?
Musím totiž ty látkové plenky předem namočit...
Jo, to je klíčový, jinak se skvrny zažerou...
-Je to investice. -Netvrdí, že je to tak špatně.
Ne, jen bych byl rád, kdybyste si uvědomovali
emocionální investici toho druhého.
Ben je sexuálně frustrovaný. Není to tak, Bene?
-Už je to rok. -Ne, ne. Nedávno...
-To rozhodně nemůžeš počítat. -Počítám. To se počítá.
-Takže rok. -Jo.
-A dítěti je šest měsíců. -Ano.
Můj gynekolog říkal, že neškodí
zříct se v těhotenství sexu.
-Co říkal tvůj zubař? -Fajn...
-A co proktolog? -Že jsi nechutnej.
Klade dobré otázky. Je rozdíl
mezi abstinencí od vaginálního sexu a sexuálního kontaktu jako takového.
Zeptám se vás...
Máte důvod neposkytovat manželovi orální sex?
-To matky nedělají. -Ale dělají.
Nedělají.
Cože!? Staví na tom celé odvětví porna.
Navrhnu vám něco, co doporučuji všem klientům.
Chci, abyste měli sex každičký den po dobu sta dní.
To jsem nedělala od vysoké.
-Kdy? Už tehdy jsme spolu chodili. -Ne celou dobu.
Mám teď při sexu pocit pálení,
a neustává to... Máte na to brožuru.
Berte těch sto dní jako cvičení.
Možná vám to nepřijde jako dobrý nápad a vždycky
se najde výmluva, proč to nedělat. Ale zalíbí se vám to.
A jen co začnete, bude to příjemné. Příjemné.
Co myslíš, zlato? Nechceš se mnou absolvovat něco příjemného?
-Jasně. -Jo?
-Ale stejně budeme prát, že jo? -Jo.
Nacpala jsem tam novou várku.
Já bych ji tam občas taky rád nacpal.
-Fajn... -Nahrála mi k tomu.
-Nemusíš se toho chytat. -To "nacpat várku"...
-Dáte si ještě kávu? -Ne, díky.
-Dobře. -Dobře.
Je tak roztomilej! Jak to vydržíte?
Vyvažuje to ten neustávající řev.
To je můj Hups.
Chtěla jsem se zeptat, proč mu říkáte "Hups".
S tím přišel Sean.
Hodně jsi nás překvapil, viď, zlato?
Chybí mi, že tě nevidím v televizi.
Díky, že to říkáš!
Byli jsme s Hortonem překvapení,
že ses hned po mateřské nevrátila.
Kvůli těm kilům, cos nabrala?
-Ne, už jsem je zase shodila. -Pochopitelně.
Podle mě je důležitější zůstat doma a vychovávat tady prcka.
Sean vydělá dost za nás za oba,
tak proč si komplikovat život, ne?
A jak se ti líbí být mámou na plný úvazek?
Přicházím o rozum, tak je to.
Myslela jsem si, že pokud si pořídím tuhle špinavou malou věc,
budu ji mít zamčenou ve skříni a brát jen na charitativní akce.
Ale stalo se ze mě monstrum.
Oslava jeho narozenin byla formální, pořídila jsem:
82 ručně vyráběných dárkových tašek, sladkosti za pět tisíc,
dvanáct druhů sendvičů včetně chuťovek s mečounem.
-Myslela jsi na všechno. -Na všechno, kromě dětí.
Zapomněla jsi pozvat další děti?
-My žádné děti neznáme. -Chápu.
A jak to jde tady s prázdným hnízdem?
To musí být jako druhé líbánky.
Všichni už nejsme tak mladí a sexy jako ty.
Prostě... už mi nepřijde atraktivní.
Vyměnil jsem výstřihy a dlouhé nohy
za tepláky a skvrny od mléka.
To přejde. Pořád si užíváte sex, ne?
Ani nezačínej. Je neukojitelná. Je to směšný.
Ty máš teda problémy.
Víš vůbec, kdy jsem naposledy viděl Dolores nahou?
Měl jsem vlasy. Už ani nevím, co jsme. Možná přátelé...
Ale no tak. Ještě pořád jste dost mladí.
A vedli jste si skvěle. Vychovali jste tři úžasný děti.
To není žádná hanba, ukončit to, když se vytratí vášeň.
Seane, je to matka mých dětí.
Jo, ale ty jsou pryč.
Došlo ti, že už ji nechceš vidět, ještě když jsi v ní měl penis?
Říkala mi "taťko".
A to jsi nemohl říct: "Prosím tě, neříkej mi taťko"?
Tak to dospělí dělají. Komunikují. Prostě ho nevytáhnou.
To je pravda. Larissa nikdy nemá problém říct mi specificky,
co přesně jsem udělala špatně.
To věřím.
To proto, že chci mít vztah.
Gage si chce jen užít.
To není... Ephraime? Je v pohodě.
Co se mi to snažíte říct?
Fajn. Úmyslně si vybíráš ženy, které nejsou perfektní,
a když se začneš nudit, využiješ to jako záminku, aby ses jich zbavil.
-To je hnusný, Larisso. -To bezpochyby hnusný je.
-Tohle nedělám. -Proč ses rozešel s tou učitelkou?
-Musela chodit brzo spát. -S tou servírkou?
Moc ponocovala. Takže podle vás mám problém?
Koukni. Prožívá moment.
Dokaž nám, že se pleteme.
Najdi milou normální ženskou a vážně jí dej šanci.
A kde asi tak najdu "milou normální" ženskou?
Skupina pro mámy.
Hodně ženských. Velká prsa... nalitá mlékem.
-Je osm hodin. -Jo, je.
Chceš to zkusit v ložnici?
-Jo, to je nejpohodlnější. -Fajn.
-Jen si musím vyčistit zuby. -Jo?
-Nejspíš se budeme líbat, co? -Jo. Nejspíš.
Mám si nechat tričko, nebo ne? Chceš si hrát s mýma bradavkama?
Nemám s nimi žádné plány jako takové.
-Ale vzrušuje tě to, ne? -Jo. Myslel jsem, že tebe taky.
Teď bys mi je mohl zapálit a já bych nic necítila.
-Jo? -To je dobrý.
-Jsi tak krásná. -Díky...
Jako by ses snažila vykřesat oheň.
-Jo? Vzrušující? -Ne, teď už mě vyloženě mlátíš.
Mlátíš mě přímo do ptáka.
-Promiň. Jen jsem... -To nevadí.
Proč je občas tak děsně tvrdej
a jindy připomíná prsa nějaký babči?
Zapracuj na postelový konverzaci.
Tak chceš felaci nebo tak něco?
Dá se na to zeptat míň sexy způsobem?
-Tak jak se ti postaví? -Já nevím.
-Jsem teď pod tlakem. -Já vím!
Stresuje mě všechno to plánování.
Chci to spontánní. Takhle je to jak domácí práce.
-Musím jít dát... -Musíme zase mluvit o praní?
Teď vážně. Musíme to překonat.
Nějak. Sto dní v řadě. Má to být zábava.
Neříkal, kdy musíme začít.
-Mohli bysme začít zítra. -Přesně.
-Jo. Dobrej rozhovor. -Jo. Jsme dobrý...
-Dáš prádlo do sušičky? -Jo. Jdu na to.
Zlato? Zlato? Jak ses dnes měla?
"Najdeš mě v ložnici..."
-Ahoj, taťko... -Ahoj... mamko?
-Konečně se vejdu do svého prádla. -Jo. Víceméně.
-Hups spí? -Je u babičky.
-Byl to dlouhý den... -Fajn, přidáme dlouhou noc.
Jen do sebe něco hodím. Vyhládlo mi.
Mám tu něco, na čem si můžeš pochutnat hned.
Já měl na mysli něco s proteinem.
Seane, moje ego teď visí na vlásku, jasný?
Už mám dost těch mrch z parku. A tam se mrchy schází
a mluví o tom, jak děti uspat a co jim dát k jídlu
a o konzervačních látkách... A mně je to volný.
Potřebuju si připadat jako ženská.
No tak dobře.
-Co je? -Nic.
-Pouštěla jsi sem kočku? -Ne. Proč?
-Smrdí to tu močí. -Já nic necítím.
Musí to být zažraný do peřin. Spálíme je.
Co je?
To ty! To tě postříkal skunk, nebo co?
To ty hormony!
Co?! Jak to, že jsem si toho nikdy nevšimnul?
Protože se až směšně snažím, abych se kolem tebe nepotila.
Jo. To je skvělý. Paráda, jo.
Ne, na klokaní kapsu nesahat.
-Potřebuju pauzu. -Opovaž se! Jsem tak blízko.
Už ten smrad nevydržím. Je mi zle.
No tak. Ještě sedm přírazů. Vzmuž se!
Fajn, tak rychle!
-Čtyři... tři... -Budu zvracet!
To bylo skvělý.
Za jak dlouho budeš moct znova?
Měli bychom si promluvit.
Jistě. Pamatuješ si ten svítivě žlutý kousek?
-Dolores. -Aha, je to vážný.
Nedávno jsem se ptal, zda nechceš... však víš, a ty ses mi vysmála.
-Myslela jsem, že žertuješ. -Proč bych o tom žertoval?
-Protože nikdy nemáme sex. -Právě.
-Jsi nešťastný, Hortone? -Myslím si to. Mám potřeby.
A byl bych rád, kdyby byly naplněné.
Takže pokud ses rozhodla, že nemáš sex ráda...
-Miluju sex! -Tak proč žádný nemáme?!
Fajn. Upřímně... začalo mě to trochu nudit.
To samé pořád a pořád a pořád dokola.
Nikdy jsi nevěnoval pozornost tomu, co potřebuju já.
Žena potřebuje, aby se jí děly jisté věci,
aby se... pomalu propracovala k vyvrcholení.
To jsi nikdy neměla orgasmus?
Ne, ty mám pořád, jen jsem nikdy žádný neměla s tebou.
Ani když jsem se dotkl toho "bodu"?
Kde je, a kde sis ty myslel, že je... kilometry daleko.
A jak to mám sakra vědět? Nejde to najít na GPS.
-Mohl ses zeptat. -Dobře.
Tak... teď se ptám.
Dobře.
Tady máš broskev a já jdu nachystat snídani taťkovi.
-Chutná? -Ahoj, taťko.
-Dobré ráno. -Co by sis dal ke snídani?
Dobré ráno.
-Co to děláš? -Nastal Den první, zlato.
-Vždyť je tady. -Nevadí, otočil jsem ji.
Uslyší nás.
Děti si asi do dvou let nic nepamatují.
Budeme sténat jen minimálně.
Promiň, ale nemůžu. Je to moc divný.
No dobře.
-Chceš vajíčka? -Dám si něco v práci.
-Cením si té snahy! -Jo, úžasná snaha.
-Bylo to krásný gesto! -Jo, jako kytky.
Sakra...
Ahoj. Co mi neseš? Čokoláda! Díky.
Kde je? Vždyť víš, co si myslím o televizi.
Tak zaprvé, to je tvůj názor, ne můj.
Nechci mít z děcka popkulturu hltajícího ignoranta.
-A ten pořad je neškodný. -O to tu nejde.
Musela jsem odpovědět na kupu e-mailů,
a on mi pořád lezl po klávesnici.
Bylo to mezi televizí a zamknutím do skříně.
A zřítil by se svět, kdybys na maily nereagovala hned?
Možná.
Víš, kdy jsem si naposledy kontrolovala mail já?
Ty přeposíláš básničky o duze a koťatech,
nesrovnávej to s mou prací.
-Televize není holka na hlídání. -To jsou taky pěkný malý mrchy.
Alespoň se naučí něco o ptáčcích a včeličkách.
O těch opravdových! Je to epizoda o medu.
Můžu tě s něčím otravovat?
Stejně nemám na výběr, co?
-Jaký byl první týden? -Je to sranda.
-Dýška budou po čase větší. -Skvělý, ale stačí i tak.
Paráda. Co potřebuješ?
Doufám, že by ses mohl na něco mrknout.
Jasně. To... Páni, to jsi ty a nahá.
Boudoir fotky. Musím vybrat tři, které dám zvětšit.
-K čemu? -Pro zábavu. Líbí se ti tahle...
-Ne! No tak... -Ani ses nepodíval.
-Tohle je nemístný. -Proč? Je to jen tělo.
To jsi nikdy neviděl nahé ženské tělo?
-Ne mojí zaměstnankyně. -A hele, vzrušuje tě to.
To je...
Nestyď se. To tě má vzrušovat.
Myslím, že jsi sladkej.
Někdo volá. Musím to vzít.
Tak na to mrkni potom.
-Je to má žena. -Pro mě za mě.
Ahoj, zlato.
-Jsem nadržená. -Cože?
Opírám se o vibrující pračku.
Netušíš, jak je to úžasný.
-To si děláš srandu? -Řekni něco sprostýho.
-Ne. Jsem... Ahoj, Jeffe. Pracuju! -Prosím, prosím, prosím.
-Jsi zlobivá holka. -Jo, přesně tak.
Ne. Opravdu jsi zlá a protivná. A ještě mě mučíš.
Jo, řekni mi, jak moc tě zlobím.
Ne, odmítám se na tom podílet. Nic to se mnou nedělá.
Mluv dál.
Momentálně tě nenávidím. Jsem teď kvůli tobě nadrženej.
A celej den tu budu trpět.
Tohle celé je příšerná zkušenost.
Díky, brouku.
-Zaskočím domů během oběda. -Mám skupinu pro mamky.
-Jsi příšerný člověk. -Taky tě miluju.
Řekla ti Lou to o Panu Vtipném?
-Neřekla. -To nikdo nemusí slyšet.
No tak, Lou, pro nováčka.
Ne, bylo to...
Lou chtěla po dítěti znovuobjevit svou sexualitu.
Ty bys vážně měla psát blog.
Seznámila jsem se s jedním chlápkem online. Zdál se milý
a tak jsem souhlasila, že půjdeme na rande.
-A hodně ses zasmála? -Vůbec ne.
-Tak proč je to Pan Vtipný? -Jmenuje se tak.
Je to profesionální klaun.
Myslím, že byl nervózní. Když přišel, měl nasazený ten rudý nos
a začal mi mačkat prsa jako klakson.
Možná se jen snažil prolomit ledy,
ale byla jsem tak překvapená, že jsem se natáhla,
popadla ho za penis a nemohla jsem ho pustit.
A tak jsme tam stáli a zírali na sebe.
On držel moje... melouny a já mu tiskla... banán.
Už je to s Markem lepší?
S Markem? Ne. Ani by si nevšimnul, kdybych se samovznítila.
Takže se rozvedeš?
Ne, rozvody jsou pro děti příšerný.
To bychom jim neudělali.
Možná jsem příšerná manželka, ale jsem zatraceně dobrá máma.
Takže máš někoho bokem?
Ne. Existují takové weby
pro lidi, co si jen čas od času chtějí užít.
Je to nezávazný. A snadný. Všichni to tu chápeme, ne?
Nikdo tu nestojí o nic komplikovanýho.
-Pošleš mi odkaz? -Určitě.
Skvělý. Díky.
Nežiješ tak trochu ve lži?
Nedramatizuj to. Děláme to pro děti.
Možná se s Markem nesnášíme, ale děti milujeme.
Děti milujeme. A chceme pro ně to nejlepší.
Nechceme je vozit z jednoho domu do druhého
každý druhý víkend.
To není život. Když jsou šťastné děti, jsme šťastní i my.
Jak bys takhle mohla být šťastná?
Nejdůležitější je být spokojený jako rodič,
jinak to vždycky odnesou děti. No ne?
Pak jsem tam strčila palec, ale ani ten není moc velkej.
Jak daleko? Jen po nehet nebo...
Ne, co to šlo, protože... to je...
Já slyšel, že po prvním kloubu je to nepříjemný.
Vždycky podáváš jogurt v tubě?
Jo, není to úžasný? Protože je to jogurt, ale v tubě.
Četla sis ingredience? Je tam pět různých sladidel.
No jo, zapomněla jsem. Ty jsi Larissin bratr.
Larissa tě nenechává jíst věci z tuby?
Ne, to ten fruktózou obohacený sirup...
To je crack pro děti.
Fajn, příští týden nic v tubách nebude.
V pořádku? Odpustíš nám, taťko?
-Neříkej mi taťko, je to... -Promiň.
Nevadí.
-Je nezadanej, víš. -Jo, já vím.
-Je milej. -Jo.
Momentálně nechci nikoho milýho,
hledám teď výhradně sexuální devianty.
-Hodně štěstí. -Díky.
-Vrátíš ten kelímek? -Promiň.
Chci být upřímná, ale naprostá pravda nutná není.
Fajn. Co tohle?
"Zahořklá a neúspěšná nicka ve středním věku
utápějící se v nekonečném moři samoty
hledá pijavici a nohsleda, kterého bude moci mučit
nudnými historkami, perverzním sexem a ohranou hudbou."
Mám zmínit, že mám dítě?
"... s bastardem."
Co napsat, že každý den masturbuju a usínám s pláčem?
-Dej to sem -Poslední pokus.
"Jsem malá slepička a dvorek je bez tebe moc prázdný."
To se mi líbí. Přidej tam:
"Budu ráda, když mi počechráš pírka."
"Ptáci s vlastním dvorkem ať neodepisují."
To psát odmítám.
Ne, je fajn trochu zariskovat a použít slovo "pták".
Kam jdeš? Napsat "pták" je skvělý, ne? Když...
Ahojky. Zrovna jsem se nahoře na internetu díval na porn...
populární věci. Na internetu.
Výdrž některých účinkujících je opravdu fenomenální.
Musí mít náročný trénink.
Dělal jsem si poznámky.
Abychom mohli zlepšit naše... však víš.
To je výborné, Hortone.
Například... kde je to? Jo, tady.
Věděla jsi, že všechna videa začínají orálním sexem?
Vážně?
-Proč myslíš? -Protože ženy...
Protože: "Orál je pro muže ekvivalentem květin."
-Já kytky nedostala od svatby. -Alespoň jsi nějaké měla.
Co takhle zapojit nějakou hračku?
-Kde bychom ji vzali? -Pár jich mám.
-Pár?! -Miluju je, Hortone.
Můj první orgasmus s vibrátorem, byl...
jako bych po letech slepoty viděla barvy.
Taky jsem zvědavá na ten anální sex. Co myslíš?
Jako do... Děláš si srandu, viď?
Ne. Už to není jen pro homosexuály. Mohli bychom to zkusit.
Broskvičko, nebojíš se, že...
nejsme nejmladší a věci už nejsou tak pružné, jak bývaly.
No, vzhledem k tomu, s čím musíme pracovat...
To riziko stojí za to. Dobrá práce, zlato.
Kam vyrážíš, kapitáne?
Jen spi. Musím vztyčit kosatku.
Je víkend, Seane.
Já vím, jen musím něco dodělat v kanceláři.
-Tak stačí rychlovka. -Ne, dobrý.
Co tím sakra myslíš?
Zlato, se vší úctou a láskou,
ta minulá noc byla nejhorším sexuálním zážitkem mého života.
-Tak já ti to vynahradím. -Nemám náladu.
Jsi chlap, Seane. Dostaň se do nálady.
To se mám zázračně vzrušit pokaždé, když se ti zachce?
-Ale ne. Musíme ti pořídit viagru? -Ne. V tom problém není.
-Tady je problém? -Poslouchej, zlato.
Když jsme se seznámili, byla jsi nádherná modelka
a teď... nejsi. Jsi tak nějak matka a žena v domácnosti.
Což je skvělý, fantastický.
Jen si musíme zvyknout. Neboj.
Matka a žena v domácnosti, to tak.
-Nevadí? -Ahoj, Vanesso...
Mami!
Je to Kanaďan, Davide, ale žije teď v L.A.
a komparz už nedělá.
Davide, můžu ti zavolat za chvíli? Tak za chvilku.
-Vypadáš úžasně. -Já vím.
-Taky skvěle voníš. -Sklapni. Na co čekáš?
Teď ne. Za chviličku.
Řekneš mu, že potřebujeme 5 % zálohu?
-Bude to pět set dolarů. -Jsi vtipná.
Vypadám, že vtipkuju?
Co je s tvojí kreditkou?
Dej sem ty podělaný peníze.
Pět set asi nemám.
Čtyřicet, šedesát... Osmdesát... Jedna... Dvacet čtyři...
U nikdy neříkej, že jsem žena v domácnosti.
-Jasný? -Dobře.
Fajn. A očekávám šampaňské... a květiny.
-A usnul. -Taky bylo načase.
Soutěžíš sama se sebou
v tom, kolik nádobí dokážeš zašpinit na jedno jídlo?
Jo. A vyhrávám.
Nádobí myju já, takže v klidu.
V pohodě. Tohle teď dělá,
kritizuje každou maličkost, co udělám. Je to roztomilý.
Co je špatnýho na tom, že se z tebe snažím udělat lepšího člověka?
Trošku povýšený, nemyslíš?
-S tímhle žiješ? -Žiju. Změníme téma.
Co nového v Gageově milostném životě?
Ne. Ne.
S kolika ženskýma jsi spal od chvíle,
kdy ses rozhodl najít si poctivou ženskou?
-Nesuď a s žádnou. -Fakt?
Uvědomujete si, že říkáme spal místo šoustal?
Snaží se změnit, co takhle ho přestat mučit?
Musíš chápat, že je pro nás těžké...
Nemůžeme uvěřit tomu, že už nejsi chlap-děvka.
Jen proto, že má Gage obrovský problém se závazky...
-Myslel jsem, že jsi na mojí straně. -To přijde.
Proč by si nemohl vytáhnout hlavu z prdele a být lepším člověkem?
-To bylo ono? -Podle mě je to skvělý.
-Díky! -Jen si nemyslím, že to zvládneš.
Naser si... proč já sem proboha pořád chodím...
Náhodou jsem někoho poznal.
Ve vaší skupině pro mámy.
-Ve skupině! -Jo.
Je úplnou kakofonií... problémů,
ale je na ní něco... Já nevím.
Prostě ji pozvu na rande.
Paráda! Budu nadšená, až ji pozveš na druhý rande.
Víš, lidi se můžou změnit.
Jo, ale to, že můžou, neznamená, že to dělají.
Hlavně od jistého věku.
Mně je dvacet dva a už teď jsem jasná mrcha.
-Sedí ti to. -Fakt myslíš?
Tohle je krása. Jen se na vteřinku vrátíme...
Tvrdíš, že někteří lidi se nemůžou změnit?
Nebo je problém spíš v tom, že lidi kolem nich neustojí to,
že se možná budou muset taky trochu změnit?
Máte pravdu. Neměli jsme o tom začínat. Omlouvám se.
-Proč? Já začala až teď. -Jo, Larisso. No tak...
Tak ahoj. Díky za tu výbornou a mírně trapnou snídani.
-To byla. -Tak zatím. Ahoj.
Jsou pryč. Dítě spí. Nechceš si trochu... zašpásovat?
-To je vtip? -O špásování nikdy nevtipkuju.
Jak můžeš mít sex s někým, na koho jsi naštvaná?
Jinak bych nemohla spát s nikým.
Sranda. To byl vtip.
Vtip. Proč myslíš, že jsem na tebe naštvaná?
Jen tak. Jdu prát plíny.
Výborně, tak já půjdu do prdele sama.
Jo. Jdu domů. To mě nezajímá. Zavolám mu zítra.
-Ahoj, kočko. Jsem doma. -Ahoj.
Dám ho do lednice.
Třpyť se, třpyť se, hvězdičko, přemýšlím, kdo vlastně jsi.
Když zajde blyštivé slunce, když už na nic nesvítí,
tehdy ty se rozzáříš.
Třpyť se, třpyť se, celou noc...
Ahoj, tady Gage. Myslel jsem na tebe.
Na té skupině nedávno jsi mi přišla vážně vtipná.
Nemůžu na tebe přestat myslet a v kapse jsem našel tohle číslo.
Napadlo mě, že bychom mohli vzít děti třeba do parku... do knihovny...
V Riverdale otevřeli nový bar... Řízek ne. Čaj... Organické jehněčí...
Co Chimi Changa... Netuším, co to sakra dělám.
Ty možná taky ne. To by bylo skvělý.
-Pepř. -Ne.
-Houba. -No tak, snaž se.
Linoleum.
To chceš vážně křičet "linoleum",
kdyby tě někdo zneužíval? Takovýhle stopky tě budou stát život.
Tak já nevím. Nikdy jsem to nedělala. Jaký slovo používáš ty?
-Drsněji. -Drsněji?
-To je ale příšerná stopka. -Proč?
Co řekneš, když to chceš... drsněji?
Nevím. Pepř?
-Už spí? -Jo.
-Jak jsi to udělal? -Našel jsem něco na YouTube.
Jsem na tebe hrdá, Peyi.
Nechtěj vědět, co jsem hledal, než jsem to našel.
Ahoj. Tady Lou. Tenhle stroj je z druhé ruky,
tak nevím, jestli nefunguje, nebo mi jen nikdo nevolá.
No, snad jen nefunguje. Nechte mi vzkaz.
Lou, tady Gage, ze skupiny pro mámy.
Až to uslyšíš, tak zavolej.
Nebo pošli smsku nebo mail. Twitter nemám... Ahoj.
-Co máš rád? -Všechno.
-Dělali ti testy? -Minulý měsíc.
-Historie sexuálních zločinů? -Těžko říct.
-Myslíš, že ji máš? -Ne.
-Líbím se ti? -Skvělý šaty.
-Máš u sebe pouta? -Na tom to stojí?
Ne. Mám bráchovy.
-Dobře, dobře. -Mluv sprostě.
Jasně. Pořádně ti... projedu netopýra.
Pěkně se ovinu kolem té tvojí... plesnivé klobásy.
-Plesnivé? -Promiň, je to pro mě nový.
-Co mám říkat? -Že chceš mýho obrovskýho ptáka.
Jo, to chci. To opravdu chci. Chci tvýho obrovskýho...
Moc obrovskej ale není. Co ho označit nějak jinak?
-Taková jsi pořád? -Ne. Fajn, ještě jednou.
Chci tvýho obrovskýho ptáka ve svojí doširoka zející vagíně.
Zející?
Není zející, je normální. Jen jsem chtěla...
-Co takhle nemluvit? -Fajn. Nemluvit zvládnu.
-Vymočíš se na mě? -Cože?
Jestli jo, tak nevadí. Mám tu takový plátno,
co pode mě můžeme natáhnout,
aby nebyla moč všude po posteli. Je to má postel.
-To tě nějak bere? -Nevím.
-Potřebuješ... jít? -Ne.
Tak na tom nezáleží. Je to úplně irelevantní.
-Prostě mi to udělej. -Asi jsme propásli správnou chvíli.
Nepropásli! Pamatuju si, kde jsme byli. Koukni.
Chci tvýho obrovskýho ptáka ve svojí úplně normální,
průměrný, obyčejný vagíně.
Musím jít.
Ne, ne, ne. Počkej! Zvládnu to líp. Fakt. Třeba s přízvukem.
Strč ten svůj šíleně velkej penis do mojí vagíny.
Počkej, vydrž... Co takhle hraní rolí?
Nějaké fantazie? Umím skvělou Margaret Atwoodovou.
Jsem Margaret Atwoodová. Kanadská spisovatelka. Píšu romány.
Ani zdaleka.
Peyi? Peytone? Jsi tam?
Drsněji. Drsněji.
Drsněji!
Můžeme bezpečně říct, že deviace ti moc nejde.
-Vážně jsem se snažila, Peyi. -Já vím, lásko, ale...
Určitě znáš nějakého normálního chlapa,
co se rád zasměje a nebere všechno moc vážně.
No, jeden chlápek ze skupiny pro mámy a táty mi nechal vzkaz.
-Mohla bych to zkusit. -No tak vidíš.
Zní jako diletant, ale fajn. Začni s ním.
-Fakt jsem se snažila. -Já vím, že jo.
Neboj, broučku.
-Má plnou plínku. -Ne, má hlad.
Ne, ne, ne. Dělá takové to "heh". To znamená, že jí něco vadí.
Kdyby dělala "neh", tak má hlad.
To sací reflex. To se pak lepí patro.
-Jak to víš? -Bylo to v repríze Oprah.
Koukáš na Oprah?
Hele, co dělám, když spí, je moje věc. Nesuď.
-Zasviněná plína. -Mám ráda Oprah.
Páni, tady někdo vážně skáče. Ahoj. Jak je?
Dostanu... Co takhle... tak nic...
A trocha kuchyňské akce.
-Ahoj. -Mrkvová.
-Mám plán. -Dobře.
-Budeme mít sex. -S tímhle?
-Co myslíš? -Páni, tenhle plán miluju.
Zpomal. Nejdřív potřebuju chvíli pro sebe.
-Dobře. -Fajn, tak dávej pozor na Annie.
Umyj nádobí a poskládej prádlo a můžeme.
A kdybys mohl taky převlíct,
to by bylo fakt skvělý.
-Zapomeň na to. -Co?
-Tohle je směšný. -To všechno se udělat musí.
Udělám to, protože jsem člen téhle rodiny.
Ne proto, že mi jako úplatu nabízíš sex.
Já myslela, že budeš rád.
Ne! Nestojím o sex jako odměnu za převlečení postele.
Chci trochu romantiky. A ne si to muset odpracovat.
A já potřebuju být uvolněná,
a když vím, že to bude hotové, tak uvolněná jsem.
Víš, z čeho jsem uvolněný já? Z intimností s mojí ženou.
To pouto. Už je to rok a mně to chybí.
Proto jsi zaplatil profesionálovi, aby mi řekl,
že s tebou mám spát sto dní v řadě?
Četl jsem si na netu.
Když kojíš Annie, uvolňuje to hormon zvaný oxytocin.
To je v podstatě hormon lásky,
takže se při tom cítíš někomu strašně nablízku.
Je to... jako bys v jednom kuse masturbovala.
Takže chápu, že to nepotřebuješ tolik jako já.
-Ale já to potřebuju. -Brouku...
Ale fajn. Jdi se věnovat sobě.
Já se zatím postarám o náš nikdy nekončící příval prádla.
Žijí tu tři lidi. Jak to, že máme tolik prádla?
Má snad Annie zastavárnu?
Přijíždějí do města další děti a prohrávají oblečení v pokeru?
Bydlíme snad nad starověkým pohřebištěm praček?
-Ahoj, milovníku. -Vypadáš úžasně.
Děkuju!
Tak... jak začneme?
Možná bychom si měli vzít příklad z těch tvých videí.
-Takže mi ho vykouříš? -Etiketa sexu. Nejdřív dámy.
Čas na trochu jódl jódl jódlejidý.
A překvapení...
Co se to tu děje?
Říká se tomu přistávací dráha, líbí?
-Krásný. -Nechala jsem si to udělat ve městě.
Co kdybychom na tu osobu narazili na trhu?!
Nechci, aby se mluvilo o přistávací dráze mojí ženy.
Moc to řešíš, Hortone. Jen do toho.
Co když se to dozví děti?
Kristova noho, co je to s tebou?
Máš tu nedočkavou, svolnou, a mohu-li říct,
vážně sexy starší ženu, co po tobě touží
a doufá, že ji zahrneš svými nejdivočejšími představami.
-Jdu na to. -Výborně!
Moje kontaktní čočky. Nehýbej se. Nehýbej se.
Kde jsou?
Neboj, najdu je. Vůbec nic tu teď nevidím.
Tam zůstaň. Trošku doleva.
Někde tu je. Asi to mám.
Jo! Jo, jo, jo, jo. Už jsi skoro tam.
Líbí se mi, kam míříš, Hortone! Nepřestávej.
Nepřestávej, už skoro jsem.
Kriste pane. Uvědomuješ si, jak pitomě vypadáme?
Dědeček hledá kontaktní čočky
kolem vstupu do babičky.
Tak mě vidíš, Hortone? Jako babičku?
-Jsem sexuálně založená bytost. -Jo, s křečovými žilami.
A ty máš dvacet kilo nadváhy, ale pořád tě chci.
To ty sis začal stěžovat na nedostatek sexu.
Já vím. Měl jsem to nechat být.
Ale nenechal. A já jsem ráda, že jsi otevřel Doloresinu skříňku.
Miluju tě, Hortone, a pořád mám svoje potřeby.
Děti jsou pryč a jestli složím ještě jedno puzzle,
tak někoho zabiju.
K tomu, jak to bylo, už se nevrátím. Je to na tobě.
-Připravená? -Na co?
Naše rande. Už je tu paní na hlídání.
Promiň, zapomněla jsem.
Deset minut? Jedenáct? Jedenáct a půl?
-Jasně. -Skvělý.
Fettuccine Alfredo, to zní dobře. To si dám.
Vážně? Mléčné produkty a škroby?
No a?
Jen že to pro tebe není ta nejlepší kombinace.
Bylas při jídle dost zticha.
Užívala jsem si každé sousto jídla, které jsi mi osobně vybrala.
Fajn, příště si buď celý večer nafouklá.
-Příště si klidně dej... -Nejde o zatracený těstoviny.
Nenecháš mě vůbec o ničem rozhodovat.
Ale nechám.
Fajn, takže můžu rozhodovat o tom, kdy jde naše dítě spát,
co může jíst a na co se dívat.
-V tom je rozdíl. -Ne, není.
Ale je. Jsem s ním mnohem víc než ty.
Pracuju z domu. Jsem tam neustále.
A stejně nikdy nejsi.
Fajn. Chceš, abychom si jasně rozdělily role?
Od teď jsem "máma".
-Proč? -Protože já ho porodila.
-Páni, sluší ti to. -Díky.
Vzal jsem červené, snad je to v pořádku.
Mám podezření, že jsem alkoholička, ale co naděláš.
Sklenička nikoho nezabije, ne? Tak pojď dál, pojď dál.
-Vteřinku. -Jo, jasně.
Určitě to zvořu.
Ale houby. Vypadáš skvěle. Jen buď sama sebou.
Nemůžu být sama sebou. Kdykoliv jsem, tak to zvořu.
Nemáš náhodou něco? Něco na uklidnění.
Fajn, ale jen trošinku.
-Dobře. Co je to? -Diazepam.
Dobře. Kde jsi ho vzal?
Od jedné mámy z parku. Mám ho na záda.
-Co máš se zádama? -Mám křeče.
Rozdával jsem si to s jednou holkou a... Prostě mi to pomáhá usnout.
-Takže... -Beru denně drogy na spaní? Jo.
Nemusíme si říkat úplně všechno.
Jdi dolů a bav se.
-Takže na stůl? -Perfektní.
-Vypadá to skvěle. -Díky.
-Ráda vaříš? -Jo, rande končí brzo, tak mám čas.
Jsi vtipná.
-Kde jsou příbory? -Ve sklenici.
-Teda tady. Přímo tady. -Dobře.
-Ne, já je vezmu. -Už je držím.
No dobře.
Je to vážně příjemný. Chci ti za dnešek poděkovat.
Je mi s tebou moc dobře.
-Promiň, trochu fňukám. -Dobře. Jo.
Ne, vážně. Nevím proč, ale důvěřuju ti.
Vyložím teď všechny karty.
-Chodil jsem s mnoha ženskýma. -To je pěkný.
Ne, nestojí to za nic. Co je moc, je příliš.
Vždycky na nich hledám mouchy, to je problém.
Dlouho jsem si myslel, že je to jimi, ale není. Je to mnou.
Problém mám já.
Sabotuju sám sebe. Vybírám si nevhodné ženy.
Moc mladé, moc zaměstnané, moc divné, nemají rády děti nebo mě.
Prostě... O čem jsem to mluvil? Jo.
Všichni dělají chyby. Já je dělám pořád.
Podělal jsem si manželství.
Nejspíš podělám i svý dítě. Ne, to neudělám.
Ne, svoje dítě nepodělám, to ne.
Promiň, většinou takhle žvaním až po čtvrté skleničce.
Chci říct, že s tebou si připadám tak nějak v bezpečí.
Asi jsem tě zdrogovala.
Nic vážného, jen nepřiměřená dávka diazepamu.
Ne, to nedělej! Asi by sis měl lehnout.
Myslím, že odpadneš.
Proč bys mi dávala drogy?
Nechtěla jsem je dát tobě. Měly být pro mě.
-Proč by ses sama drogovala? -Myslela jsem, že to bude snazší.
Co přesně?
Dnešek. Myslela jsem, že by celý večer byl snazší.
Zpětně si uvědomuju, že to nebyl nejlepší nápad...
Do prdele! Ty to myslíš vážně. Cos mi to dala?!
Ne, ne, ne. Zůstaň tu. Je nám tu spolu dobře.
Proč bych zůstával? Na zákusek s rohypnolem?
Byla to jen hloupá chyba. Sám jsi řekl, že chyby nevadí!
-Není mi dobře. -Co takhle se posadit?
Posaď se, ano? Jo? Nechceš ještě skleničku?
Ne tu samou skleničku, nějakou úplně jinou.
-Proč jsi mi to udělala? -Nevím.
Prostě jsem moc osamělá a nadržená, víš?
Nevěřím, že jsem to řekla, ale je to tak. Vůbec netuším, co dělám.
Nejsem ani dobrá máma.
Má dcera každý den brečí, dokud neusne, ale vážně ji miluju.
Vážně se snažím, ale pořád je to na hovno.
Uděláš to nejlepší, co můžeš, a stejně je to všem jedno.
Nečekám, že se bezhlavě zamiluju,
ale nechci ani někoho jenom do postele.
Chci někoho, kdo se mnou prostě vydrží být.
Se mnou, když se nesnažím být někým,
koho si myslím, že všichni kolem chtějí.
Víš, jak to myslím? Sakra! No tak, prober se!
No tak... Dobrý den. Je tam, prosím vás, Marcy?
Potřebuju mluvit s Marcy. Má dovolenou. No dobře.
Nemůžeme se s kamarádkou na něčem shodnout,
a napadlo mě, že se zeptám vás.
Když vám řeknu něco trochu ošemetného,
musíte volat policii,
nebo tu funguje něco jako lékařské tajemství?
Musíte volat. Já si to myslela. Povím jí to.
Jo. Výborně. Moc děkuju. Nashle!
Proč jsi tak velkej?
Drsněji. Drsněji!
Musíš mi s ním pomoct.
Neměl bych se toho účastnit. Jsem tu ilegálně.
Je to i tvá vina. Tys mi dal ten diazepam.
To myslíš fakt vážně?
Nemůžeme ho tu takhle nechat.
-Tak něco dělej. -Nemůžu.
Ale můžeš. Poslyš, jsi chytrá a schopná ženská.
Jen děláš blbosti, protože si myslíš, že nejsi dost dobrá.
-Je to trapný. -Jsem trapná?!
To ty jsi tady ilegálně,
protože jsi přišel o všechny přátele a peníze, cos kdy měl.
Taky jsi ubožák, Peytone. Oba jsme.
Nemluv se mnou jako máma s tátou. My máme na víc.
To sedí, od někoho, kdo si googluje, jak se postarat o dítě.
Alespoň dělám něco! Ty se jí většinou ani nedotkneš.
To není pravda. Jen se bojím, že udělám něco špatně, Peyi.
Hele, měli jsme rodiče na dvě věci. Byli jsme jim oba ukradený.
No a? Je z tebe skvělej člověk. Copak to nevíš?
Ne. Nikdo mi to nikdy neřekl.
A to je ono.
Nikdo ti nemusí říkat, jak jsi dobrá. Stačí, když to víš ty.
A ta holčička nahoře?
Netuší, že vůbec nevíme, co děláme.
Může na tom být líp než my. To pro ni můžeme udělat.
A navíc... teď jsem ti to řekl.
Lou?
"Moc se omlouvám, že jsem tě zdrogovala." To je milý.
Co uděláš s tak modrou oblohou?
A zelenými poli, tam kde teče potok...
V práci jsem se seznámila s někým moc milým, ale...
Kdyby to všechno zmizelo
a obloha náhle zešedla...
Zůstala bych...
Jak vydržet všechnu tu sluneční záři?
Zelená pole, jimiž se vine potok.
Kdyby to všechno zmizelo
a obloha náhle zešedla... Zůstala bych...
Úplně chápu, proč jsi odešel.
Že ti celá ta věc s taťkou přišla nevhodná...
A ujišťuju tě, že se to nikdy nebude opakovat.
Ještě víc do toho zabředat by bylo přehnané,
ale pokud ode mě potřebuješ víc, ráda ti to poskytnu.
Dále jsem nesmírně ráda, že jsi mi zavolal
a že jsme opět v kontaktu...
Když slova selžou
a není jak říct...
Zůstala bych s tebou.
Vidíš, tak silná a opravdová
je má láska. Láska. Láska...
k tobě.
-Chceš pomoct? -Ne, díky.
Stejně nemáš čas. Jen tudy projíždíš.
A co kdyby to tak nebylo?
Musím to zvládnout sama.
Zazpíváme si, co říkáš?
-Ahoj, Pane antisociální. -Ahoj, špunte.
-Nedal sis zákusek. -Nemám hlad.
-Tak jak se ti líbí ve městě? -Paráda. Vyhovuje mi to.
-Tady je to moc nuda, viď? -Ne, jen se člověk musí přeladit.
Řekneš mi, kvůli čemu tak kňouráš?
Všechno je v pořádku.
-Jde o krizi středního věku nebo... -Nic takového.
-Určitě? -Jo.
Protože máma si oholila rozkrok.
-Co?! Copak to všem ukazuje?! -Ne. Fuj. Nic mi neukázala.
Ale chtěla vědět, kdo holí mě. Tak jsem jí to řekla.
To by stačilo. Nic takového nechci poslouchat. Jsem tvůj otec.
Vím, že jsi můj otec, ale už nemusíš být můj taťka.
Odstěhovala jsem se...
Nemyslíš, že je načase, aby náš vztah...
Já nevím. Vyspěl? Můžeme mluvit o dospěláckých věcech.
Je to moc divný? Že jsme všichni dospělí?
Pamatuju si, když jste byli malí,
tak jste si jednou všichni tři hráli na dvorku
a já si říkal: "Čí jsou to děti? Protože moje být nemůžou!"
Byl jsi úžasnej taťka.
Tehdy jsem si myslel, že si na to nikdy nezvyknu. A teď...
Zaseknul jsem se.
-Tvá matka chce zkusit anální sex. -Proboha, tati!
-Co mám dělat? -Já nevím!
-Mám to zkusit? -O tomhle s tebou mluvit nemůžu.
Prosím tě, špunte. Potřebuju pomoc.
Co mám asi dělat? Je toho na mě moc.
Dobře. Prostě... přistupuj k tomu otevřeně.
Takže to mám zkusit?
Proboha, já nevím! Tohle neznamená, že ti to schvaluju.
Prostě dělej, co musíš,
a už nikdy o tom nebudeme mluvit.
-Dobře. -Dobře.
-Mám koupit lubrikant? -Kriste pane. Tohle nejde.
To odjela bez rozloučení?
-Proboha, Hortone! Proč jsi nahý? -Protože můžu být.
-Vyděsil jsi mě k smrti. -Sklapni.
-No promiň? -Jdeme si to rozdat.
-Teď?! -Jo, teď. Tady na podlaze.
Protože můžeme. To je naše nová mantra.
Budeme dělat všechno, co jen chceme. Protože můžeme.
To zní skvěle.
Co si myslíš o análních kolících?
-Můžeme to vzít pomalu? -Můžeme.
Už spí?
-To, co jsem řekla... -Ne. V pořádku. Je to pravda.
Nenuť mě, abych se nenáviděla.
Věř, nebo ne, neovládám to, jak se cítíš.
-Vrať mi to. -Ne.
Jsi jeho máma zrovna jako já.
-Jsem lepší tetička. -Přestaň.
-To není pravda. -Ale je.
-Ne, není. -Ale je!
-Jsme si kvit? -Ne, nejsme.
Protože nikdy neucítím to, cos cítila, a proto na tebe mám vztek.
Je ti líp?
-Jsi skvělá máma. -Jdi někam! Nejsem!
Mám potřebu všechno kontrolovat,
protože kdybych to nedělala, tak k čemu mě vy dva máte?
Co když si uvědomíš, žes udělala chybu? Že mě nepotřebuješ?
-Tomu přece nevěříš. -Jo, věřím.
Pečuješ o něj a stimuluješ ho. Nemohla jsi ho odnosit.
No a co?! Nevím, jestli se pamatuješ,
ale celou dobu jsem byla úplně příšerná
a měla jsem vztek, že to nemůžeš udělat ty.
Já jsem máma kvůli DNA. Ty máma prostě jsi.
Řekla jsi, že se mu dost nevěnuju...
Promiň. Není to pravda.
Já vím. To tobě se málo věnuju.
-Jak je ti? -Výborně.
-Mami, mami, mami! -Jdu tam.
-Ahoj. -Ahoj. Promiň.
-Máme dnes skupinu? -Ne, jen jsem tu zapomněl láhev.
Dobře.
-Jdu nevhod? -Ne. Jen zrovna peru.
Sladký? Neřekl jsi mi, co si myslíš o těch fotkách.
Asi si je odnesli chlapi z kuchyně.
-Nenašel jsem... -Neodnesli. Mají vlastní.
Jistěže mají.
-Vypadáš, že potřebuješ obejmout. -Ne, jsem v pořádku...
Jen maličko. Tak. Lepší?
Tak jak to jde doma? Je to s děckem šílený?
Jo, doma je to dost šílený.
Oba moji sourozenci mají malý děti
a já nechápu, kde berou čas na sex.
Na světě jsou důležitější věci.
Mně děti milostný život rozhodně nezničí.
Jo, to říkáš teď, ale uvidíš...
Až budou moje děti mít v puse dudlík, tak já v ní budu mít...
Dobře.
-Ahoj. -Tohle není v pořádku.
-Proč? Jen si povídáme. -Tohle není povídání.
Ale je. Řeč těla.
-Pěkně voníš. -A taky chutnám.
To je v pořádku. Uvolni se a dělej, co jen chceš.
Co to dělám? Můj dům ani není blízko.
Chápu to dobře? Ona tě zdrogovala?!
Zní to hůř, než to bylo.
Proboha! Ví, kde bydlím! Pouštím ji ke svému dítěti!
Neříkej jí, že jsem ti to řekl. Určitě to bylo nedopatření.
Co na tom sejde? Už ji přece nikdy neuvidíš.
Řekni mi, že už ji neuvidíš.
Když ona je úžasná. Tak je trochu cvok. Kdo není?
Proboha! Tolik ti přece o sex jít nemůže.
Ne. Sex je snadnej. Ten dostaneš kdekoliv.
-Možná, že ty. -Ty taky.
Hned přijdu.
Ahojky.
-Tady. -Zase usnula.
Co je to?
Pračka dodělala cyklus, tak jsem to přehodil.
Snad to neva...
Zlato!
-Co se děje? -Musíme si promluvit.
Je mnohem snazší toužit po někom, na koho nemáte vztek,
že zmeškal večeři nebo poházel ručníky na podlahu.
Po někom, kdo je sexuálně dostupný, když váš partner není.
Když se ze vztahu vytratí vzrušení,
je přirozené chtít ho v nějaké formě zpátky.
Dá se o tom mluvit, ale to je těžké.
Musíte nahlas a upřímně říkat věci, které jsou vám nepříjemné.
Je mnohem snazší to vzdát
a najít něco nového a vzrušujícího jinde.
Ale to, že jste tady, je dobré.
To, že mluvíte, je skvělé.
Většina párů se o tohle nikdy ani nepokusí.
Nevyřeší se to přes noc,
ale je to první krok.
A když ten krok neuděláte, nikam se neposunete.
Dobře.
-Kdepak jsi, brouku? -Tady jsem. Zlato.
Ahoj, zlato.
Nevěděl jsem, že budete s Hupsem doma.
Příště napiš do kalendáře na lednici "šukám děvku".
-Omlouvám se. -A ještě něco.
Přestaň mu říkat "Hups". Nesnáším, když mu říkáš Hups.
Slibuju, že už to neudělám.
Na tom nesejde, Seane, protože už ho nikdy neuvidíš.
-Nebuď směšná. -Já jsem směšná?
-Jo.
Já nejsem ten, kdo prožívá krizi středního věku v posteli,
kde byl počat jeho syn!
Je to velká změna. Snaž se to vidět jako celek.
Popřemýšlej o tom.
Neříkej mi, že jsi byla radostí bez sebe,
když ses kvůli nějakýmu děcku musela vzdát tolika věcí.
Není to nějaký děcko, ty parchante. Je to naše dítě.
Je to úžasnej mrňous a ty si to ani neuvědomuješ,
protože vůbec nevidíš, co máš.
Vidíš jen to, cos míval.
A pokud to chceš zpátky, tak jen do toho. Já už o to nestojím.
No tak, Paní nadřazená. Nevykládej mi,
že si neuvědomuješ,
že každá minuta, kdy se ho snažíš uspat,
je minuta, kterou ti už nikdo nevrátí.
Jako by ti kradl život jednou stupidní pohádkou za druhou.
-Nejsou stupidní, Seane. -Jak to, že nejsou stupidní?!
Co za bratra obejde kopec, uvidí trola
a řekne: "Mě nejez. Sněz mého bratra, je za kopcem."
Co se z toho asi naučí? A kdo sakra říká... Jak to je?
"Ne, jako že mi na bradičce rostou štětiny!"
Co to má sakra být?!
No tak, zlato, buď k sobě upřímná.
Hluboko uvnitř chceme oba to samé.
To je právě ono, Seane. Podle mě nechceme.
Jsi ubohej chlap v letech, co se zoufale snaží uchovat si mládí.
Ty jsi žena v domácnosti.
No tak, promiň. Prosím tě, vrať se a promluvíme si.
Ne, jako že mi na bradičce rostou štětiny.
Vím, že to nic nemění,
ale netušila jsem, že je ženatý.
Máte kam jít?
Jestli jo, tak byste měla odejít.
Měla byste ho opustit a ani se neohlídnout.
Ten grázl se nikdy nezmění.
Bude to tvrdit, ale nezmění se.
Bude prosit a škemrat, ale měla byste jít a nevracet se.
Udělejte to pro svého syna.
Věřte mi, že někdo, kdo se vykašle na rodinu jednou,
ten se na ni vykašle vždycky.
Jsou prostě... pokažení.
Omluvila bych se, ale myslím si, že jsem vám udělala laskavost.
Teď víte, jaký je. A to je dobře, ne?
Takže... nemáte zač.
Víte co? Chodím do skvělé skupiny pro mamky.
Já vím, ale jsou to milí lidi. Skvělý děti.
Pár svobodných otců...
Omlouvám se, moc brzo. A navíc divný.
Je to divný. Promiňte. Taxi!
Víte co? Vezměte si ho. Je vaše.
Ahoj! Zdravíme! Škoda, že nejsme na oslavě,
ale tuhle plavbu jsme si nemohli nechat ujít.
Všechno nejlepší, broučku. Tady děda s babičkou.
Přivezeme ti něco úžasného. Mějte se!
Říkají, že tě mají moc rádi a že se brzy uvidíte, jo?
-Mama. -Mama nemohla přijít...
Jude! Pojď si hrát!
-Je roztomilá. -To je.
Říkala jsem si, že pak Ephraima vezmu do kina.
Co myslíte?
Myslím, že chceme vědět, o jaký jde film.
-Chceš jít do kina? -Jo!
Jo!
Máš něco, co ti můžu přidat do pití?
To bylo strašně nevhodný. Omlouvám se...
-Překvapilo mě, že jsi mě pozval. -Nevěděl jsem, jestli přijdeš.
To bych musela být na hlavu. Jsi moc milej.
Ty? Na hlavu? Ani nápad.
Jsem trochu šílená, co?
Ne, jen se s tím pereš. Jako všichni tady.
Mám na příští týden na něco lístky.
Říkal jsem si, že bychom to mohli ještě zkusit.
-Možná by brácha mohl pohlídat děti. -Jo! To by rád! Je úžasnej.
Byl závislej na drogách, ale je skvělej. Má loutky.
Hraje loutkový divadlo a má taky vláčky...
-Za co to bylo? -Myslím si, že jsi úžasná.
I když blábolím jako idiot?
Támhle jsou lesbičky. Gageova sestra s partnerkou.
Povídá se, že to Gage byl dárce.
-Cože? -Jo. Zůstalo to v rodině.
Odešly ze skupiny kvůli nějakýmu blbýmu sporu o jídle,
ale zase se vrátily.
No jo... ty už znám.
Omlouvám se, ale chodí kolem a hledá maminku.
A jen proto, že je černej, předpokládáte, že je můj?
Jo, přesně tak. Rasismus naruby je zábava.
Dělám si srandu. Jasně, že je můj.
Vidíte jeho obličej? A vidíte ten můj? Díky.
Zajímavej fakt.
Věděly jste, že batole se dožaduje pozornosti matky každé čtyři minuty?
To je dvě stě desetkrát denně. Na mašli.
Fakt? To je divný. Jak to vůbec víte?
-Jsem chůva. -Děláte si srandu.
-To je ale skvělý. -Jo, myslím, že je.
Máte nějaké rady pro... svobodné matky?
-Nechcete si přisednout? -Dobře.
-Dýchá to dítě? -Jenom pořád spí.
Ahoj. Chtěla jsem ti zavolat.
Chtěla jsem ti poděkovat...
To nemusíš.
Díky, že jsi mě nenechal udělat něco, čeho bych litovala.
Vůbec nevím, o čem to mluvíš.
Za jak dlouho myslíš, že bude dort?
-Nevím. Brzy. -Tak za sedm až dvacet minut?
-Jasně, to by šlo. -Dobře.
O tílcích ani nemluvě.
To ses dal na jachting? Obleč si košili, idiote.
-Nevadí? -Ahoj, zlato.
Co to děláš? To jsem pil. Promiňte.
Opatrně. Bacha na klacky.
K vaší otázce, myslím, že mít děti
je pro sexuální život páru úplná pohroma.
Ale ta zkušenost... prožít těhotenství,
porod a pak výchovu dítěte s někým...
S tím přichází úplně nová úroveň důvěry a důvěrnosti,
která jinak ani přijít nemůže.
Jsi si jistá? Někdo by nás mohl vidět...
To doufám. Zrovna jsem tyhle šaty vyprala.
No páni, kde se vzala tahle nová průkopnická nálada?
Ráno jsem se probudila a pomyslela si:
"Dnes se s manželem budeme milovat v křoví."
Sex po dětech tedy utrpí,
ale možná z toho vzejde něco lepšího...
České titulky Tereza Tučková SDI Media ČR 2014